Traducerea și adaptarea: Dan Bonta$ & veverița_bc @ www.titrări.ro
Se întâmplă o singură dată pe an, apoi mor.
E un fel de ritual de împerechere sau așa ceva.
Nu-i așa că-i romantic?
Da. Așa e.
- Chris! - Omule, ce dracu'?
- N-a fost prea grozav. - Doamne! M-ai speriat.
- Scuză-mă. - Ce s-a întâmplat?
- Rahat. Au plecat. - Ai lovit un cerb sau ceva?
- De obicei sunt chiar aici. - Stai jos.
- Petrecerea e într-acolo. - Petrecerea e aici
- Danny. - Haide, e noaptea balului.
Da!
Promoția '03, pupați-mă în fund!
Acum priviți.
Dumnezeule. Sunt așa frumoși.
Uite, uite. Poți apuca lumina.
- Iisuse! - Nu-i de râs.
- Poți schimba luminile la loc. - Haide.
- Au fost așa frumoși. - Ți-am spus eu, nu?
- Te rog. Mă îngrozești. - Acolo sunt mai mulți.
- Acum! - Stai o clipă.
- Aprinde dracului luminile! - Chris...
În regulă.
Patru ani mai târziu.
Mă trezesc.
Opresc alarma.
Mă uit afară ca să știu cu ce să mă îmbrac.
Fac un duș...
...cu săpun.
Apoi mă bărbieresc.
Câteodată plâng fără niciun motiv.
Dar încep să mă obișnuiesc.
Mă trezesc.
Mă îmbrac.
Îmi iau medicamentele.
Când Lewis e plecat, fac cafeaua, care poate fi înșelătoare.
Mănânc dejunul, Dar nu citesc ziarul.
Mă zăpăcește, mă scoate din minți.
Mă trezesc.
Mă îmbrac și merg la cursuri.
Mă trezesc.
Încă 10 secunde.
O facem într-o singură zi, da? Nu-i mare scofală.
Gata.
E în regulă, șefu'. Nu-i un test.
- Bună. - Bună.
Frumoasă îmbrățișare.
Vrei ceva?
Bună.
- Tu ce iei? - Ciocolată caldă.
- O să iau de asta. Mersi. - Bine.
- Ceva probleme săptămâna asta? - Nu.
Ai înjurat? Ai plâns?
- Probleme de memorie? - Nu.
Îți iei medicamentele?
- Deci toate-s bune. - De ce? Lewis ce-a spus?
Tu ești singurul care poate spune ce se întâmplă cu tine.
Bine, în cazul acesta, mă simt minunat.
Poftim.
- Ai grijă. E fierbinte. - Știu.
Ai stat de vorbă cu domnul Tuttle?
- Nu. Aș dori. - Când?
- Tu înainte ai fost manechin. - Chris...
Mă întrebam cum ajungi de la model la manager de caz.
După rana de la cap mi-am dat seama că
mai sunt și alți oameni în lume în afară de mine.
Vrei să mergi cu mine la un film cândva?
- Nu cred că-i o idee bună. - Haide. E doar un film.
Poate ar trebui să vorbim despre femeile din viața ta.
- Înafară de tine? - Da. Ai pe cineva?
Te-ai gândit să faci ceva în privința asta?
Mă gândesc să ți-o trag ție tot timpul.
Nu cred că te-au auzit și cei de dincolo de ușă.
- N-am vrut să spun asta. Am vrut să... - Știu ce-ai vrut să spui.
Crezi că ai fi spus asta înainte de accident?
Acum aduci vorba despre prostiile cu lobul frontal?
Dezinhibare. Nu crezi că te-ar putea împiedica să te vezi cu cineva?
Mi se pare că a-i cere unei străine să facă sex cu tine
nu este modul cel mai bun de a începe o relație.
- Nu-i un mod bun. - Tu nu ești o străină.
- Am o relație cu tine. - Eu sunt plătită să lucrez cu tine.
- De ce ești aici? - Spune-mi tu.
Eu știu de ce sunt aici.
Sunt aici să te ajut să primești ceea ce vrei.
Ceea ce vrei cu adevărat.
Dar trebuie să știi ce vrei mai întâi.
Vreau să fiu exact cine am fost.
Hei, puștiule, a sunat mama ta să-ți amintească de Ziua Recunoștinței.
I-am spus că ai aveai o prostituată în camera ta și nu puteai vorbi
dar că îi voi transmite mesajul.
Meniul pentru seara asta este "spaghete amatriciana".
Sunt paste cu slănină și bacon așa cum îți place ție.
Roșiile sunt pe tejghea, așa că deschide conservele și pune-le într-o cratiță.
Presa de usturoi, tâmpitule.
Drace!
Bună, 1800 de flori.
Doamnă, dacă eu le pot trimite mamei mele, oricine poate să le trimită oricui.
Și se întâmplă să fie prezentarea noastră specială.
Să vedem. Am primit trandafirii, crinii, gura leului și "fuji mums".
"Australium", care au un miros copleșitor,
spre deosebire de lalele, care nu miros de loc.
Lewis, nu găsesc deschizătorul de conservă!
Ar trebui să reziste vreo două săptămâni. Cam așa.
Grozav. Și numele dumneavoastră?
Kathy. Este cu C sau K?
K. Kathy cu K. E un nume frumos, Kathy.
Chris?
Nu-mi miroase a cină.
Chris?
Îmi pare rău, Lewis.
- Te simți mai bine? - Da, mersi.
Taie niște salată, castravete, orice altceva ce vrei să pui în salata ta.
- Hai să vorbim despre după-amiaza ta. - A trebuit să scriem din nou.
Da? Lasă-mă sa ghicesc. Subiectul A, "De ce sunt praf...?"
Sau B, "A fi împăcat cu ideea de a fi praf."
Reggie a trecut pe listă o zi obișnuită, iar eu m-am tot blocat la "Mă trezesc".
- Nu mă mai gândesc la nicio listă. - Nu te mai gândi la ea ca la o listă.
Gândește-te la ea ca la o poveste în schimb.
O poveste cum ar fi?
Cum ar fi, "Odată ca niciodată m-am trezit,
m-am ușurat, m-am masturbat sub duș... "
- Cum crezi că mă ajută asta? - Nu știu.
Poveștile sunt cele care ne ajută pe noi să dăm sens lumii.
- Eu nu pot să spun povești. - Folosește una pe care o știi deja.
Bine. Ce zici de "Război și Pace"?
Aia chiar e o poveste. Eu aș începe cu ceva mai ușor, totuși.
Ce zici de "Goldilocks și cei trei urși"?
Unde-i castravetele?
- Haide. Să auzim. - Vrei să-ți povestesc "Goldilocks"?
Distrează-mă.
Bine. A fost odată o micuță fată care se numea Goldilocks.
- Și după aceea? - Și după aceea...
Nu știu, omule. A fost mâncată de un lup.
A fost lovită de un camion. E o tâmpenie.
Începe de la sfârșit. Nu poți spune o poveste dacă nu știi unde duce.
Și lasă lupul. Ăla-i din "Scufița Roșie".
Cei trei urși o găsesc pe Goldilocks adormită în paturile lor.
Apoi o scot afară.
Exact. În regulă, acum, acesta-i sfârșitul. Ce se întâmplă înainte de asta?
Unul spune "Careva e adormit în patul meu, iar ea e încă acolo."
Iar înainte de asta a fost, "Cineva stătea în scaunul meu. "
Da, și apoi scaunul copilului ursului e săltat.
Apoi merge la ea până la ușă.
- Mai întâi ea intră în pădure. - Te-ai descurcat bine.
Trebuie să începi de la sfârșit, să lucrezi invers. Notează-ți.
- Bună, doamnă Lange. - Bună, Chris.
- E în toane bune. - Foarte bine.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Recolta ar putea începe într-o săptămână sau cam așa.
Asta înseamnă că o să fim foarte ocupați în următoarele săptămâni.
De aceea vreau să-ți notezi
"bancă super curată" în carnețelul tău de notițe.
Noapte bună.
Domnule Tuttle?
Mi-ar plăcea să aplic pentru programul de instruire din Wichita,
dar înainte de asta, trebuie să fi lucrate 100 de ore ca și casier la o bancă.
- Ia legătura cu doamna Lange. - Am făcut-o deja.
Am făcut ceva practică. Mi-a dat niște bani.
Ce-a făcut?
Vedeți?
Mi-ați spus că o să-mi dați câteva ore și la ghișeu.
Trebuie să fii în stare să ții urma debitelor.
Un casier bune este în primul rând un bun numărător.
Un casier ține urma banilor toată ziua,
având grijă să păstreze stocurile biletelor bancare neschimbate.
La sfârșit..
Sfârșit...
La sfârșit... La sfârșitul zilei,
casierul face bilanțurile banilor în comparație cu biletele plătite.
Un casier bun poate lucra ani de zile fără să se atingă de bilanț.
Doamna Lange spune că n-a greșit niciun bilanț până acum încă.
Dar adevărata cheie este amabilitatea.
Motto-ul uni casier este, "Fii amabil și corect."
- "Dar mai ales corect. " - Foarte bine, Chris.
Doamna Lange mi-a mai spus că la baia pentru femei trebuie un bec nou.
Noapte bună.
Trimite pucul în colțul drept.
Hartigan va centra la panoul îndepărtat.
Apărarea l-a respins înapoi până la Lidstrom iar acesta în colț pentru Lang.
Lang îl lansează înapoi la Lidstrom, patinând cu el pe linia albastră.
Acum trage puternic. Dar golul trece pe lângă Pascal Leclaire.
Trevor Letowski îl obligă să centreze către centrul gheții.
Salvează o mănușă. Acum pucul sare departe de Lidstrom afară din centru.
În urmărire Manny Malhotra.
Detroit a jucat mai bine în prima perioadă.
Malhotra este peste Williams,
Forțându-i pe Red Wings să aibă un joc puternic în propriul teren.
Acum vine Lidstrom peste linia lui Columbus.
Pasează. Samuelson trage.
Pasează lui Danny Stevens. Stevens înapoi la Pratt.
Lidstrom e perfect în centrul terenului.
Fentă la stânga.
Pratt face o fentă la dreapta și dă gol.
Cred că Mark...
Meciul s-a încheiat...
Iar acolo e Holmstrom, Johnny, pentru a...
Nu poate fi adevărat.
E patetic.
Ăsta-i Chris Pratt.
Lasă dracului alea.
- Îți dau ceva? - Da, un O'Doul's, te rog.
Bine.
Mă cheamă o doamnă mai aproape de ea
și mă întreabă, "Câte Dorothy trăiesc în Kansas?"
Bună.
Poți să-mi schimbi cincizeci? De zece și de cinci?
Fir-ar să fie. Și eu credeam că eu arăt bine.
- Te distrezi? - Până acum.
Bine, asta-i tot ce contează, nu?
Distrează-te.
Hei, Chris Pratt, așa-i?
Gary Spargo. Noi ne cunoaștem.
Am fost cu câțiva ani în urmă coleg de clasă cu sora ta.
Am ieșit împreună de câteva ori, dar n-am primit nimic niciodată.
Ce mai face, oricum? Alison, nu?
Da, e bine, omule. S-a căsătorit. Are un bebeluș.
Norocul meu.
- Mi-a făcut plăcere să te văd, oricum. - Da...
- Salut-o pe Alison din partea mea. - Bine.
- Da. Unde ești? - Face 2.50, șefu'.
10, 20, 30, 5, 40...
Ar fi trebuit să fi aici acum o oră.
- Scuze, cât face? - 2.50.
Asta nu-i problema mea. Cred că ne vedem mai târziu. Bine, pa.
- Ai nevoie să-ți schimb ăia? - Nu, păstrează-i.
- Mersi, șefu'. - Scuză-mă, T.J.
Trebuie să fii un barman al dracu', 17 dolari bacșiș pentru beri de 3 dolari.
- Ce pot să spun? - Poți să spui, "E din partea casei."
- Nu-i nicio problemă. - Nu, nu.
Insistă. Nu-i așa, șefu'?
Da. Indiferent.
Imbecilul. Rahat, îmi cer scuze pentru individul ăla, Chris.
Nu, e în regulă.
Știi, constat că mă tot scuz față de oameni în zilele astea.
Am auzit că ți s-a întâmplat ceva. Ce a fost? Accident de motocicletă?
Dacă nu ai ceva împotrivă. Sunt doar curios.
A fost un accident de mașină. Conduceam noaptea...
și am lovit o combină oprită în mijlocul drumului, pe vechiul Route 24.
Cum se poate întâmpla așa ceva?
- Aveam luminile stinse. - Chiar?
Au spus că am fost aruncați la 30 de metri.
Stai, scuze. "Ei" au spus?
Nu, nu-mi pot aminti nimic despre ei.
Mulțumește-i lui Dumnezeu pentru asta.
Îmi amintesc, chiar înainte și chiar după
și un moment când mașina era răsturnată peste mine.
A murit cineva?
Da, doi prieteni.
- Ai făcut ceva pușcărie? - Nu.
Dar îți ispășești pedeapsa acum, nu?
Așa că, bei bere fără alcool și mai ce altceva?
Mereu pot ridica sticla cu mâna asta,
dar nu pot bea întotdeauna din ea.
Dorm o grămadă, moțăi în mijlocul lucrurilor.
- Da, și eu, la fel. - Da?
Da. Păi, le spun roșiilor "lămâi". Știu că-i greșit.
Și uneori anumite culori sunt convins că au miros.
Asta-i ciudat.
Ei bine, cu toții avem problemele noastre, nu?
Este o expresie: "Dumnezeu închide o ușă, dar deschide o fereastră."
Sau închide geamul și deschide ușa.
Idee e că...
câteodată de la un accident vine și ceva bun, știi?
Uneori ești chiar acolo și...
Chiar îi stă bine cu puloverul ăla, nu-i așa?
La naiba.
În orice caz, a fost o plăcere, Chris.
- Da. - Ia-o ușurel.
Odată ca niciodată, m-am trezit.
Am făcut duș cu un săpun.
Am luat micul dejun. N-am citit ziarul.
M-am îmbrăcat.
Am luat cina de Ziua Recunoștinței cu familia mea.
Trec pe la tine.
- Ți-ai luat cheia? - Da, mi-am luat cheia.
- Îmi miroase a bani. - Taci din gură.
Barb, tu ai făcut toate astea?
- Nu, mă tem că nu. - Ai folosit unul subțire, așa-i?
- Nu unul gros de noapte? - Da, Alison, am folosit unul subțire.
Arăți minunat. Ai culoare în obraji.
- De haină nu-s sigură, totuși. - De când o ai? Din clasa a 10-a?
- Îmi place haina asta. - M-am întâlnit cu Marilyn Hess.
Era cu Charlotte. N-a fost în clasă cu tine?
A fost în clasă cu mine. Conrad a fost cu Chris.
Charlotte a zis s-o suni. Arată fantastic.
- A pierdut un pic din greutate. - Iubesc ciupercile.
Cum îi spui unei ciuperci care intră într-un bar, și le cumpără la toți de băut?
- Nu știu. Cum? - "Fungi".
Toate astea sunt foarte bune. Savoarea în special e plăcută.
- Nici prea picantă, nici foarte dulce. - A fost o rețetă a bunicii mele.
Mai aveți alte rețete vechi de familie? Le putem folosi pentru restaurant.
- Restaurant? - Chris nu v-a spus?
Nu. Nu ne-a spus.
Mai exact ce-ai face tu la restaurant, Chris?
- Păi, îl ajut pe Lewis. - Am găsit un spațiu, dar trebuie muncit.
- Unde? - La Waverly, aproape de Overland.
- Unde-i asta? - Southside. E o stație de benzină.
O stație de benzină? Chiar?
O să ținem ușile garajului deschis pe timpul verii
pentru distracții în aer liber.
Dacă e o stație de benzină o să aveți ceva de lucru...
Suntem în faza de discuții, da?
Mă scuzați.
Sunt câteva trepte.
Bine, atunci, mai bine mă duci tu.
Serios?
Chris?
- Bună. - Bună.
Noi ne ducem. Dacă n-o culc repede, n-o să mai adoarmă.
Ar trebui să mai vii cândva. Să mai pierdem vremea.
Tata așteaptă jos în camera de război.
Hei, îți aduci aminte de Gary Spargo?
- De cine? - De Gary Spargo.
A zis că a ieșit cu tine de câteva ori.
Probabil că da.
- Arăți bine. Mă bucur că te-am văzut. - Mersi.
Alison, corect?
Spune-i la revedere unchiului Chris. În regulă, ne vedem mai încolo.
În ultimii trei ani, am deschis două magazine
pentru Jaguar și unul pentru Land Rover.
Așa că ne-am orientat spre Ford acum. Dar o franciză Porsche-Audi ar fi grozavă.
Tu ce faci pentru companie, Cameron?
Cât mai puține posibil.
Băiete, m-ai băgat în acțiune aici.
- Are un sunet plăcut. - E nouă?
A fost un cadou de la Charlie. Whitehall, asociatul meu.
Da, știu cine-i Charlie Whitehall.
- E o armă frumoasă. - E mutarea ta.
Șah, apropo.
Ce-ai făcut?
- Sigur vrei să faci asta? - Cred că da.
O să pierzi regina, corect?
- Serios? - Da, o să ți-o iau.
Șah. De fapt, șah-mat.
- N-am văzut asta. - Am avut noroc.
- Bun joc, tată. - Mai avem timp pentru încă unul rapid.
Cred că trebuie să plecăm. Lewis, vrei să mergem?
Ai vrea mai degrabă să te las să câștigi?
Tată, nu mai pot juca șah.
Îmi pare rău.
- Bine, mă bucur că ne-am văzut. - Mă bucur că te-am văzut.
Sărbători fericite, băiete.
Pot să-ți spun ceva? Fără să te superi?
Ce?
Nu cred că ar trebui să mai mergi pe-acasă.
- Iisuse, Ted, te-ai furișat. - Așa și trebuie.
N-au mai avut cu jeleuri, așa că ți-am luat cu cremă.
Mersi. Ai răcit, Ted?
Nu m-ar mira să am pneumonie, acasă e un frig că poți atârna carnea la congelat.
Cum așa?
Sherry nu vrea să aibă căldură după ora nouă.
Din cauza copilului.
Nu ne referim la el ca la un "copil".
- Nu? - Sherry îi spune "motorașul".
- O încălzește tot timpul. - Într-adevăr.
Doctorul i-a spus că are de trei ori mai mult sânge în ea
și de asta nu se poate răci.
Copilul încă nu s-a născut, dar eu sunt deja treaz toată noaptea.
Tu ai noroc că nu trebuie să-ți faci griji pentru lucrurile astea.
Trebuie să plec. Nu uita, încuie ușa din spate.
Asta am să fac.
- Ți-ai lăsat ușa deschisă iar. - Rahat.
Credeam că arăt bine.
- Pardon? - Credeam că arăt bine.
Păi, poate ai arătat.
- Chris Pratt? - Da.
Prietenul meu vrea să-ți cumpere ceva de băut.
Obișnuiam să dansez la Wet Willy's. Cunoști locul acela din Raytown?
A fost închis din cauza datoriilor,
așa că acuma lucrez cu Maura la Camera de Comerț.
Răspund la telefoane. Tu cu ce te ocupi?
Eu...
- Scuze, ți-am uitat numele. - Iar?
Luvlee. L-U-V-L-E-E.
Luvlee.
Acum o să mă ții minte.
Pot să-ți spun orice despre Kansas City.
- Da? Cum ar fi? - Știai că teflonul a fost inventat aici?
Și "Eskimo Pies". Și "McDonald's Happy Meals".
Și "Se topesc în gura ta, nu în mâinile tale," bomboanele M&M.
Fetelor, sunteți așa interesante.
De ce nu mergem undeva unde e liniște să putem auzi și noi ce aveți voi de spus?
- De ce nu? - Vrei să vii?
Așa-i mai bine. Te-am văzut jucând hochei, știi?
Eu și Alice Watts obișnuiam să ne uităm tot timpul când jucai.
Nu-mi amintesc de tine.
Te-am văzut jucând în noaptea când i-ați bătut pe Raytown Cougars
în campionatul statal.
A fost ziua ta de naștere. Îți amintești asta?
- Da. Da, a fost un meci bun. - Da, a fost.
Ai primit avertisment chiar la sfârșitul jocului.
Jocul următor ai fi stat pe bancă.
Dar a fost ultimul joc al sezonului, iar tu ai știut că nu mai conta.
Așa că ce-ai făcut? Te-ai dus și ai făcut praf niște jucători de rahat
la sfârșitul unui joc pe care tu l-ai câștigat deja.
Și, cu toate astea, mulțimea întreagă a cântat "La mulți ani" de ziua ta.
Eu și Alice Watts ne-am zis,
"Drace, trebuie să fie super tare să fii Chris Pratt."
Nu mă băgați în seamă pe mine.
Iar după aceea am auzit ce s-a întâmplat cu tine și Nina și Danny și...
Cum o chema pe fata aia drăguță?
- Kelly. - Kelly, exact.
Și toți vorbeau despre cum tu,
știi tu, l-ai trezit pe celălalt băiat.
Îmi amintesc că mă gândeam, "Dumnezeule, suntem de aceeași vârstă.
Ar fi putut să mi se întâmple mie. "
În orice caz...
- Ești bine? - Vreau să te văd goală.
- Rahat. Sunt dezolat. - Nu, să nu fii. Sunt flatată.
- Vai, ai mâinile reci. - Scuze.
Văd că ceva tot mai lucrează.
- Nu trebuie să faci asta. - Știu. Dar vreau.
Cum îi poate plăcea unui titan ca Robert Pratt să locuiască aici?
Nu l-a văzut niciodată.
Serios?
Mâine câțiva dintre noi o să zăbovim la o fermă pe care vrem s-o luăm,
vom sărbătorim Ziua Recunoștinței cu o cină, dacă voiai să vii și tu.
Dar n-a fost săptămâna trecută?
Da, păi, acum ajungem la ea.
Luvlee ți-a scris adresa în caietul tău de notițe.
Hei, știi ceva?
Meriți mai mult de atât.
Mult mai mult.
- Chris? - Da.
- Doctorul Watson n-a găsit nimic la mine. - Bine, noapte bună.
Te-ai drogat? Cu cineva care s-a parfumat?
- Nu. - Nu, oprește-te. Nu mișca.
Ai fost cu o femeie în seara asta?
Nemernicule, ți-ai tras-o.
- Nu am chef să vorbesc despre asta. - Dar tu ești, prietenul meu, chiar ești.
Vino aici.
Așa că, spune-mi... i-ai tras un ciocan?
- Iisuse, Lewis. - În regulă. Măcar spune-mi numele ei.
- Luvlee. - Lovely? Ăsta-i un nume?
Da. L-U-V-L-E-E.
Ăsta-i unul nou. Și cum arată Luvlee asta?
E drăguță.
Eu stau singur acasă în fiecare seară
în timp ce tu ți-o tragi sau Dumnezeu știe ce faci cu Luvlee asta,
care probabil are un prieten.
- Lemons. Ăsta e. - Ce-i?
- Asta-i ultimul ei nume. - Luvlee Lemons? Ăsta-i numele ei?
Bine, e numele ei de scenă. E dansatoare. Sau a fost.
Iar prin scenă vrei să zici una din aia cu bară?
- Ce vrei să zici? - Hai să mergem mai departe.
- Unde ai întâlnit-o? - Gary mi-a prezentat-o.
- Cine-i Gary? Care Gary? - Gary Spargo.
- Îl cunosc pe tipul ăsta? - Nu cred.
M-am întâlnit cu el jos la local.
- Bine, mai bine mă duc la somn. - Da. Da, mai bine.
Câine.
Gary Spargo.
M-ai speriat.
- Sunt Chris. - Da, da. Aaron Cork.
Ai o strânsoare bună. Haide înăuntru. Te așteptam.
- Curcanul trebuie să fie crud? - Nu cred.
Sunt "pe spate" la gătit. O să-l pun înapoi. Trebuie să mă ajuți.
Hei. Ai sosit la timp.
Salată "Tortilla", "pierogies", rulouri cu ouă.
Am făcut prea multă mâncare.
- Suntem nouă. - Suntem șapte. Tu, eu, Cork, Marty...
N-are importanță.
Eu sunt bucătarul șef. Du-te. Te așteaptă.
Fumezi puțină iarbă să te relaxezi, dar nu să mă lași să te frec pe spate.
N-o să te las niciodată să mă atingi.
Nu ești confortabil cu sexualitatea ta.
Nu mișca.
Toată lumea, el este Chris "Ghiuleaua" Pratt.
Bună, Chris. Ce mai faci?
- Aici e Corker. Evită-l pe tipul ăsta. - Prea târziu. Suntem prieteni vechi.
Ăsta-i Marty. Marty e tipul care o să te învețe cum să faci surf.
- E singurul din Kansas care știe cum. - Eu mergeam la Framington.
Am jucat cu voi în Divizia A.
- Eu n-am făcut într-adevăr sport. - Gare, trebuie să ne plecăm.
Păcat.
Câte chestii din astea crezi că-ți trebuie?
- O să le iau pe toate. Mersi. - Grozav.
Mă bucur că v-am văzut.
Marty, fii atent. E grea.
- Hei, ia loc. Stai jos. - Asta-i ferma ta?
Unchiul meu Bone a găsit-o și a negociat cu proprietarul.
- Vrei să încerci niște vin? - Nu pot.
Haide. Ia-l.
- Marty? - Da.
Bun. Unul pentru mine.
Și o urare.
Ce ziceți de... Familie, corect?
- Hei, da. Noroc, omule. - Familia este bună.
Pentru familie.
- Bun-venit. - Cine sunt toți oamenii aceștia?
- Al cui e locul acesta? - Al prietenului unui prieten. Bone?
- Cina e servită. - Era timpul.
- Ne poți aduce niște apă? - Mâncare.
- De ce dracu' mâncăm "burritos"? - Ia apa ta.
- Vrei niște sos? - Ce-am greșit?
Nimic. Tocmai mi-am amintit de ce am venit aici.
Am zis și eu...
Uită-te la astea.
...la o fermă veche.
Nu știu unde se află.
Nu, e apa.
Mami spală vasele.
Mami face curat după o șleahtă de porci.
Ne vedem în trei săptămâni.
Spune-i bunicii să facă semn pe calendar de data asta. Și eu te iubesc.
Bună, Gare.
Bună, omule. De ce nu vii jos?
N-ai putut să dormi, nu?
Asta e chestia la vinurile bune. Nu te fac somnoros.
Dar nu te lasă nici mahmur, așa că...
Doar dacă nu ți-e creierul distrus.
- Ai jucat pentru Framington, nu? - Nu, omule.
Lasă-mă să strâng puțin pe-aici.
Ce-i asta?
Ăsta? Ăsta e un proiect la care lucrez de foarte, foarte multe luni.
Probabil încă nu e gata să-l vadă cineva, dar așa e viața.
- Astea sunt toate bănci? - Așa e, Chris.
Sunt toate bănci.
De ce faci poze cu bănci?
Pentru că o să jefuiesc una din ele.
Adică, noi o să jefuim una din ele.
O bancă pentru ferme din mijlocul pustietății
unde se depun toți banii din timpul recoltei de iarnă.
Știi despre ce vorbesc?
- Vrei să furi de la fermieri? - Nu, Chris.
O să fur de la nemernicii corporaționiști care îi asupresc pe fermieri.
Barosanii afacerilor din agricultură care le dau fermierilor americani
destul ca să-și cultive terenurile dar nu destul ca să trăiască.
- E o afurisită de tragedie, asta e. - Total tragică situația.
Așa că trebuie să găsim o bancă în mijlocul multor ferme mari
unde o dată pe an, de exemplu, chiar acum,
o să umple casa de bani cu o mulțime de bani
pentru ca fermierul Ion să-i poată plăti pe Juan sau Ramon să-i culeagă recolta.
Este un loc liniștit și pustiu
care nu are niciun fel de securitate,
și lumea nu prea știe că există acest loc liniștit și pustiu.
Adică, nu de asta conduci o oră și jumătate în fiecare sens ca să lucrezi acolo?
Ce-i asta?
Chris, voi înțelege în totalitate dacă te simți trădat,
dar am nevoie de ajutorul tău.
Vrei să jefuiesc banca.
- Nu pot să fac asta. - De ce? Pentru că e greșit?
Nu știu, dar dacă... Dacă mi-ar fi fost distrusă viața
așa cum ți-a fost ție distrusă,
nu cred c-aș fi dat nici măcar o ceapă degerată pe ce e corect sau greșit.
Mi-aș dori doar vechea mea viață înapoi, știi?
Uită-te la prostia asta. Speli podeaua, omule.
Nu-ți dorești vechea viață înapoi?
- Nu poți să mi-o dai înapoi. - Nu, nu pot.
Dar pot să-ți dau ceva poate chiar mai bun.
Pot să-ți dau puterea.
Putere?
Putere.
Ce-ar fi să stai jos? O să-ți spun despre ea.
Te rog?
Tatăl meu îmi spunea că, probabil singurul lucru în privința căruia eram de acord,
cel ce are banii are și puterea.
Ar trebui să-ți notezi asta în carnețel.
E ceva ce o să trebuiască să-ți amintești.
Ai puterea acum în viața ta, Chris?
- Da? - Nu știu.
Câți îngrijitori cunoști care au vreo putere despre care să poată vorbi?
Uite o întrebare.
Cine plătește pentru viața ta?
Te duci la bancomat, de două, trei ori pe săptămână?
- De trei ori. - De trei ori.
De unde vin banii ăia? Conduci o mașină.
Cine plătește pentru ea? Cine plătește asigurarea?
Având în vedere trecutul tău, trebuie să fie mai mult decât chiria,
care este plătită în fiecare prima zi a lunii de către cine?
- De tata. - Bingo.
Bătrânul tău, el plătește bani să aibă grijă de tine,
dar nu-ți dă destui bani ca să ai grijă de tine. Știi de ce nu?
Nu crede că poți, așa că îți dă destui bani
încât să trebuiască să depinzi de el.
Ești la fel de încolțit ca și fermierii, Chris.
Ești în rolul principal în propria-ți tragedie.
Tata mi-ar da bani dacă i-aș cere.
Hei, hei, hei. Astea-s prostii.
Îmi pare rău. Hai să-l sunăm.
Sună-l, întreabă-l.
Cere-i zece mii și vezi ce zice.
Mai bine cere-i o mie și vezi ce zice.
Spune-i că vrei să începi o afacere.
Nu poți.
Știu. Adică, știi tu, eu am făcut închisoare pentru păcatele mele, Chris,
așa că nu trebuie să le port după mine.
Dar tu, tatăl tău a plătit cheltuiala,
așa că acum conduci pe
Old Farm Road numărul 24 o dată pe săptămână
la locul respectiv doar ca să-ți reamintești,
să-ți rămână proaspăt în memorie,
ce rahat cu ochi crezi că ești.
- Credeam că suntem prieteni. - Dar suntem prieteni.
În afară de un bătrân orb îmbrăcat ca Larry Flynt,
sunt cel mai bun prieten al tău acum și vorbesc serios.
Tu ai fost Chris Pratt. Eram cu trei ani mai mare ca tine și voiam să fiu ca tine.
Erai nemaipomenit de frumos.
Dar pe urmă...
Acum o să te ajut.
- Cum? - O s-o mai spun o dată.
Poate o să-ți notezi de data asta.
Cine are banii are și puterea.
Chris? Unde te duci? Pleci?
Haide, scumpule.
Ne-am gândit că o să fie vreo 30,000 de investit într-un restaurant,
încă vreo zece mii să ne punem pe picioare, plus sau minus câteva mii.
Arată-i meniul, puștiule.
E vreun meniu separat pentru cine?
O să avem deschis doar pentru micul dejun și prânz.
- Așa suntem liberi noaptea. - Am înțeles.
Bun, avem Abbie, Huey.
- După cine sunt numite sandvișurile astea? - După oameni pe care i-am admirat.
- Am putea numi unul după tine. - Nu cred că e necesar.
- Sigur, sigur. De ce nu? - Foarte frumos, dar...
Care e prenumele tău?
- Reuben. - Care e cel de-al doilea nume al tău?
- Lewis... - 30,000 pare cam puțin, băieți.
- Locul ăsta e benzinărie acum? - Da, dar o faci să lucreze pentru tine.
Păstrăm tema benzinăriei în exterior, poate parcăm și o dubă VW la o pompă,
și pictăm numele localului pe una din părți.
Da, numele localului. Da. Lew's...
Lew's Your Lunch. Vezi, eu sunt Lewis, Lew.
Localul o să fie deschis doar pentru micul dejun și...
E foarte deștept.
- Dar nu trebuie să-i spunem așa. - Da, am multe idei.
În afară de buba cu Reuben, cred că a mers destul de bine.
Am un presentiment bun. Omul nostru Hearn a fost înveselit.
Nu știu dacă ai observat. Cred că era destul de încântat, nu crezi?
Chris?
- Chris? - Sunt aici, Lewis.
- Credeam că m-ai părăsit. - Nu te-am părăsit.
Haide. Te conduc înapoi la servici.
Cine poate să-mi spună care sunt cele trei strategii de organizare?
Ritualul.
Tiparul.
Și... repetiția.
- Drace. - Foarte bine.
Bună.
Dacă vrei să stai vreodată până târziu, am putea exersa contabilitatea sau...
Practic, nu știu dacă sunt ținut sub papuc ca atare,
dar mă monitorizează cu un pager.
cât timp sunt în tură.
Nu știu.
Hei, ai uitat un loc.
Acolo.
Vezi?
- Alo. - Tată?
- Chris? Cât e ceasul? - Nu știu.
- E în regulă? - Spune-i că sunt în regulă.
- E bine. Ești în regulă? Sigur? - Da, tată, sunt bine.
Voiam să știu dacă pot împrumuta 10,000 de dolari.
- Poftim? - Trebuie să împrumut 10,000 de dolari.
- Pentru ce? - Pur și simplu am nevoie de ei.
- E ora trei dimineața... - Bine, atunci, 1,000 de dolari.
- Aș putea împrumuta 1,000? - Sunt pentru restaurantul ăla idiot?
- Nu. - Ai ceva probleme?
Nu, tată, nu am probleme. Voiam doar să te sun...
Pentru că dacă ai, vreau să te ajut oricum pot.
Cred că ar trebui să vii încoace și ar trebui să discutăm față în față.
Am o idee. Voiam să pun pe picioare o afacere.
Cu 1,000 de dolari? Ce fel de afacere ai putea începe cu 1,000 de dolari?
Mă gândeam să încep o afacere de ascuțit patine.
Știi tu, la... lângă patinoarul de lângă bibliotecă.
Apoi mai târziu aș putea vinde chiar și echipament de hochei.
- Uite, Chris... - Mă refuzi.
- Da. - Ai spus da?
- Nu, nu-ți primești banii. - Robert.
- Uite, Chris... - Tată, e în regulă. Te înțeleg.
- Hei, pot să te întreb ceva? - Dă-i drumu'.
- Vrei să vii acasă? - Poftim?
Nu trebuie să-ți fie frică să întrebi. Ușa mereu ți-e deschisă aici.
Trebuie să închid, tată.
Odată ca niciodată, m-am trezit.
Am făcut un duș cu săpun.
Am sărit peste micul dejun ca să pot urmări o mașină blindată.
Am pus supravegheat banca din Noel Town.
Am închiriat un rezervor de acetilenă pentru autogen.
Cork și cu mine ne-am dus să cumpărăm o mașină.
Apoi am făcut poze casei de valori.
- Ted. - Te congelezi afară.
- Ce pozezi? - Nimic.
Eu doar...
Voiam doar să le arăt părinților unde lucrez, atâta tot.
Dă-mi camera, Chris.
Du-te și stai acolo.
Sunt sigur că părinților tăi le-ar plăcea să te vadă pe tine în poză.
Știu că alor mei le-ar plăcea.
Tatăl meu m-a filmat odată în timp ce amendam un tip.
Ăsta e tatăl meu.
Ce-ar fi să-ți pui mâna pe mâner? Da.
Da, grozav, grozav. Spune "Hai, Mustangs!"
Casa de valori pare a fi o antică Hogue & Langehammer.
Încuietoarea e un Moss Hamilton din 1922.
Reținere dublă cu o încuietoare cu trei mișcări S&G,
un alt S&G montată vertical în jos, orice o fi însemnând asta.
Eu zic să tăiem prin lateral.
Casa de valori e atât de veche,
încât probabil n-o să aibă cabluri prin ea, probabil are locuri oarbe.
Spargem cimentul, tăiem învelișul.
Orașul e atât de mort încât nimeni n-o să audă nimic.
- Camere? - La asta lucrez.
Chris, numărul meu e acolo. Sună imediat ce ajung banii.
- Intrăm acolo vineri. - Asta e treaba mea? Numai să te sun?
Nu. În acea noapte, treaba ta va fi să fii cu ochii pe agentul Gogoașă.
Trece pe acolo, niciodată la aceeași oră, așa că nu avem ce plănui pentru el.
- Asta-i tot? - Asta-i tot? E mult.
E cea mai importantă treabă dintre toate. Tu ești paznicul.
Bună ziua. Aș vrea să schimb costumul ăsta, vă rog.
- Da, e bine. - Excelentă alegere, domnule.
O să-l trezești pe Lewis.
N-am mai văzut un orb de aproape.
- Ce...? - Aia.
Au făcut asta ca să pot respira. Am fost în comă zece zile.
Îți mai amintești?
Îmi amintesc doar că mi-am deschis ochii,
mi-am văzut tatăl stând acolo și am spus, "Te iubesc, Boomer".
Apoi a început să plângă.
- Îi spui tatălui tău Boomer? - Nu, ăsta e numele primului meu câine.
Da. Era un câine de vânătoare. Era un retriever de Chesapeake Bay.
Singurul din lume care nu știa să înoate.
- Obișnuiai să împuști păsări? - Rațe, gâște și căprioare.
Cu tata și cu idiotul de frate-meu.
- Și-ți plăcea să faci asta? - Nu. Dar mă pricepeam.
Ce surpriză.
O să sărut locul mai bine.
Luvlee, presupun. Recunosc parfumul.
Pot să te servesc cu niște plăcintă? Nu e de casă, dar e bună.
Nu, mulțumesc.
Probabil trebuie să ai grijă de siluetă, din cauza domeniul tău de lucru, presupun.
Frumos nume, apropo. Luvlee Lemons.
Nu mai dansez. Nu m-am priceput niciodată prea bine.
Te rog spune-mi că nu-ți fluturi mâna în fața mea.
Scuze. Ai fost orb întreaga viață?
- Cea mai mare parte, da. - Cum s-a întâmplat?
- M-am uitat la soare prea mult. - Când aud asta...
Lasă-mă să te întreb ceva. Care-i numele tău adevărat?
- De ce? Vrei să mă cauți pe net? - Ce-aș găsi dacă aș face-o?
- Probabil că nimic. - Și ce se întâmplă dacă o să caut Gary?
Cum l-ai întâlnit pe Chris?
Cei de la Centru ne-au pus împreună.
- Acum e cel mai bun prieten al tău? - E un prieten bun.
Poate singurul tău prieten, nu?
Chestia pe care am spus-o despre soare?
Aia e o minciună. Numai prostii. Eram cam de vârsta ta.
Împreună cu niște prieteni am vrut să facem niște bani,
așa că am înființat un laborator de droguri.
- Te-ai aruncat în aer? - Arăt de parcă m-aș fi aruncat în aer?
Nu, nu m-am aruncat în aer.
A fost cu ceva vreme în urmă, înainte ca metadona să fie la modă,
așa că din păcate încă nu se știa
că dacă lucrezi într-o cameră neventilată,
vaporii pot și, de fapt, chiar te orbesc.
Probabil se putea evita
dacă întrebam un lucru simplu:
Ce fac aici?
E o poveste tristă. Îmi pare rău... dacă e adevărată.
Spune-mi, ce puneți la cale aici? De ce ești aici?
Din același motiv ca și tine. Chris Pratt.
Frumos. Desigur, nu la fel de frumos ca întâlnirea într-un local.
- Sau a da cuiva un mobil. - Gary vrea să-l ajute pe Chris.
- Sunt sigur. - Îl știi pe Gary?
Am cunoscut o mulțime de Gary.
- Și câteva Luvlee. - Adică?
Adică ceva îmi spune că de fapt tu nu crezi
că o să fii invitată la următoarea Zi a Recunoștinței la familia Pratt.
Aș putea fi.
Uneori mă trezesc și cred că pot să văd până ce mă izbesc de o ușă.
Luvlee Lemons din lumea asta nu ajung să fie cu Chris Pratt.
Mulțumesc.
- Nemernicule. - Trist, dar adevărat.
Dar asta mă aduce înapoi la întrebarea inițială, Luvlee.
Așa că în seara asta, în întuneric, o să te ajut și o să întreb din nou.
Ce cauți aici?
- Da. - Banii sunt aici.
Astea-s vești bune. Venim mâine.
Scuze pentru întârziere. A trebuit să dau o fugă până la spital.
Sherry a crezut că intră în travaliu.
A avut niște contracții false.
Nu prea înțeleg. Mă rog, am vrut să opresc aici în drum spre casă.
- Sunt bine, mersi. - Fain. Ne vedem mâine seară.
Hei, Ted.
Nu trebuie să treci mereu pe-aici să verifici banca.
Crezi că trec pe-aici ca să verific banca?
Trec pe aici să te verific pe tine, să fiu sigur că tu ești bine.
Da, păi... dacă am nevoie de o gogoașă, pot să-mi iau și singur.
În mod clar n-am nevoie ca tu să-mi plângi de milă.
- Știi. - Știu.
Toată chestia asta cu Ducele de Sandviș e o prostie revizionistă.
Nimeni n-a inventat sandvișul mai mult decât a inventat cineva piureul de cartofi.
- Vrei să-ți citesc meniul? - De ce? Mereu comand același lucru.
- Deci știi ce vrei? - Ca de obicei. Burger teriyaki.
Uite ce Chris, avem locul nostru, fără meniuri.
Chelnerița vine la masă, aduce apă cu gheață,
și spune ce se gătește în ziua respectivă.
Ar fi grozav. Mai ales pentru clienții orbi.
- Scuze, nevăzători. - Bine, ce pot să vă aduc?
Pentru început, numele parfumului tău.
- E Obsession. - Consideră-mă obsedat.
- Burgerul teriyaki. - Potrivit, cu mai mult teri pe lateral.
Și două Cola.
Spune-mi, frumoaso, e cald aici sau mi se pare mie?
- Voi doi aduceți probleme, îmi dau seama. - Cine, noi? Nu.
- Doar am ieșit și noi în oraș. - Mă duc să vă aduc băuturile.
- Pare drăguță. - De ce ai spune asta?
- Pentru că pare drăguță. - Am ieșit în oraș?
Ce, crezi că n-a observat?
Nu sunt handicapat, pot să fac orice vreau.
Și nici măcar nu e o noapte în oraș, prostule.
Scuze. Te-am făcut să te simți jenat?
Modul în care vorbești uneori cu oamenii e insuportabil..
Cum vorbesc cu oamenii?
Chelnerița aia, felul cum te-ai dat la ea.
Fii serios. Am fost refuzat de mai multe ori
decât paturile de la Holiday Inn.
- Asta nu mă împiedică să încerc. - A mers vreodată?
Crezi că își zice,
"Vreau să i-o trag orbului, arată ca Larry Flynt."
- Larry Flynt? Iisuse. - Eu mă mut.
Vrei să știi când?
Sigur.
- Când? - Nu știu. Dar în curând.
Poftim, domnilor. Și bucurați-vă.
Adu nota.
- Glumești, nu? - Doar adu nota.
Stai.
Dă-i drumu'.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Să nu crezi că n-am observat. Te-am urmărit.
Hainele noi, modul cum te-ai purtat.
Nu sunt fraier, Chris.
Am găsit asta în sertarul meu.
Și mi-am dat seama că ai crescut mult de atunci
și că poate am fost puțin nedrept.
După sărbători vom vedea dacă îți putem acorda o tură la ghișeu.
La urma urmei, doamna Lange n-o să stea aici o veșnicie.
Noapte bună, Chris.
Și să nu uiți să încui ușa.
- Bună. - Lewis, eu sunt. Am dat-o-n bară.
Nu știu de ce, dar am spus că o fac.
O să ajungă aici în curând și nu vreau să o mai fac.
- Poftim? - Voiam să-ți spun mai devreme.
Ajung acasă într-o oră. Orice ai fi făcut, repar eu.
Nu sunt acasă, sunt la bancă...
Bună.
Gary.
Nu pot să fac asta. Faceți ce vreți, n-o să spun nimic,
dar pur și simplu n-o s-o fac.
Înțeleg. Uite cum facem, ce-ar fi să mergi acasă, să te relaxezi,
iar noi îți vom trimite un cec.
Acum intră acolo, ia-ți mopul,
fă-ți treaba și taci naibii din gură.
Agentul Gogoașă.
Aia e o armă. Să știi că e acolo.
Dar vorbește-i normal.
Du-te.
- Bună, Ted. - Bună.
- E frig tare, nu? - Da, cred că da.
Începând de mâine, Phillip Costello o să mă înlocuiască o vreme.
- Cum așa? - Ai uitat de copil?
Da.
Oricum, voiam doar să știi.
Hei, Ted.
Îmi pare rău pentru ce-am spus ieri seară.
Nu-i nimic. Știu că nu te poți abține. Ne vedem mai târziu.
Foarte frumos.
Omule.
Pune-ți mănușile la loc.
Chris.
Bine. Bine.
Du-te și adu-i.
- Ăștia-s toți. - Poți să aduci mașina în spate.
Du-te.
Mașină.
Nu mișca.
La naiba. Polițist.
- Iisuse! E agentul Gogoașă. - Taci naibii din gură.
Chris?
Chris! Ești acolo?
Chris!
Dumnezeule.
La naiba.
Îndepărtează-te de perete! Pune mâinile la ceafă!
Nu te gândi! Fă-o! Cine are carabina?
- Ted? - Să nu te miști!
- Eu sunt. - Taci din gură. Pune-ți mâinile pe...
Ted, mai e unul Mai e un...
Ajutor.
Ajută-l, Bone.
Chris!
La naiba, la naiba, la naiba!
La naiba, la naiba, la naiba, la naiba!
Nu.
Permisul și talonul, vă rog.
- Conduceați cu luminile stinse. - Doar din cauza licuricilor.
- Pardon? - Voiam doar să-i arăt...
Voiam să-i văd fața...
Am așa multe probleme. Au murit cu toții și e vina mea.
- Calmează-te. - O să mă omoare.
- Chris Pratt. - Da, domnule.
Du-te acasă. Din orice motiv crezi că sunt supărați,
probabil nu e așa de grav pe cât crezi tu că e.
- Vrei să te urmez? - Nu.
Noapte bună, atunci.
- Bună. - Ești în regulă?
- Sunt în regulă. De ce n-aș fi? - Pentru că sunt aprinse luminile.
- Sunt sus acolo, nu-i așa? - Doar pleacă de-aici.
Vino sus aici și putem să rezolvăm tot.
- O să mă împuști. - Vreau doar să vorbim.
Este o cameră în camera de valori. Sunt o lopată și niște genți în mașină.
O să mă omori și o să mă îngropi pe undeva.
O să dai vina pentru tot...
Un bun casier e în primul rând un bun numărător.
Prietenul meu ar vrea să-ți facă cinste cu ceva de băut.
O spun din nou. Poate îți notezi de data asta.
Cine are banii are și puterea.
Începe de la sfârșit.
Nu pot să spun o poveste dacă nu-mi dau seama unde ajunge.
Nemernicu' m-a împușcat.
Unde ai fost, Christopher?
- Am ascuns banii. - Poftim?
Ne întâlnim la ora 6 la pomul de Crăciun al primarului.
E la o oră distanță. Unde dracu' ești și unde-s banii?
Mă duc să-l iau pe Lewis. Odată ce suntem în siguranță, îți spun unde sunt banii.
Nu, nu. Acum, ascultă-mă. Banca e un gunoi.
Trebuie să ieșim de aici, inclusiv tu. Te pot ajuta cu asta.
O să mă prindă, îmi asum riscurile. S-ar putea nici să nu mă creadă.
Nu viața ta e cea pe care o riști.
Acum, Bone o să-l taie pe rahatul ăsta orb chiar pe mijloc.
- Nu, n-o s-o facă. - Ba da, asta va face.
- Eu am puterea. - Ce?
Am banii, ceea ce înseamnă că am și puterea, corect? Eu am puterea.
- Ascultă doar. - Nu, tu să mă asculți.
La ora 6. La pomul de Crăciun al primarului.
Eu am banii. Eu am puterea.
La ora șase.
Și ar fi bine ca Lewis să nu aibă nici un semn pe el.
- Kelly? - Era și timpul.
Mă întrebam când o să cedezi și-o să vii să mă saluți.
- Am vrut. Chiar am vrut. - Mi-e dor de tine.
Mi-e dor să vorbesc cu tine.
Nu mai ești supărată pe mine?
N-ai văzut-o niciodată, tu știi. Vrei s-o vezi?
Ce anume?
E o parte din mine acum.
Stai jos.
- Unde sunt? - A spus că nu-și aduce aminte.
- Lewis, ești bine? - Minunat.
Nu face asta, Chris. Doar spune-mi unde sunt.
- Nu știu unde sunt. - Prostii.
Hei!
Iisuse Hristoase.
Ridică-te.
Ce?
Știu. Vrei să mă ucizi.
Trebuie să-l omor pe Bone mai întâi.
Stau singur aici și mă întreb,
"Oare chiar așa prost e?"
Să ți-o trag!
Sau "E într-adevăr isteț?"
Nu mai ține minte. Nu-și mai amintește.
Unde ți-e agenda?
Unde-i mica ta agendă? Unde e? E aici?
Aici e. Ce-i asta?
Știi, toate stricatele alea de fete de la fermă,
toate arată la fel.
Doar de una singură o să-ți aduci aminte, așa-i?
Bone, i-a îngropat. I-a îngropat.
Știi ce, hai să mergem să-i dezgropăm. Haide. Haide.
Știi, a fost o perioadă de trei sau patru zile în această situație,
ne-am gândit că am putea, știi tu, să te lăsăm în urmă.
Mă gândeam că dacă totul merge bine, ai putea să te întorci la viața ta.
Așa cum a fost.
Aruncă-i sus. Acum.
Adu-o pe cealaltă.
Se încălzește nu?
Trebuie să vii încoace imediat. Haide.
Sunt mort?
Trebuie să fiu. Nu vorbește nimeni cu mine.
- Nu ești mort. - Vai! Lăudă ție Iisuse.
Rămâi pe loc.
Oare chiar ai uitat?
Odată ca niciodată, m-am trezit
și am jefuit banca din Noel Town.
Am returnat banii și mi-am mărturisit partea mea de vină,
dar FBI-ul la sfârșit a decis că cineva ca mine
n-ar putea niciodată să facă așa ceva.
Marty a tăiat linia telefonică în loc s-o taie pe cea video,
așa că toată treaba a fost prinsă pe camerele băncii.
Încă mai merg la cursuri, și mi se spune că
secvențele memoriei mele merg înspre bine și eu...
Așteaptă. Restaurantul.
Domnul Tuttle ne-a dat împrumutul.
Mi-ai dat un dolar în plus.
Mai vine din când în când pentru prânz.
M-am apucat din nou de patinaj.
Nu sunt la fel de bun așa cum eram, dar sunt bine.
Ce s-a întâmplat în noaptea aceea pe Old Route 24 e o parte din mine acum.
Sper ca într-o zi Kelly să fie pregătită să mă vadă din nou
și să-i pot spune până la urmă ceea ce
am fost capabil să spun doar în visele mele.
Până atunci tot ceea ce pot să fac este să mă trezesc,
să fac un duș cu săpun,
și să încerc să mă iert.
Iar dacă pot face asta, atunci poate și ceilalți mă vor ierta, de asemenea.
Nu știu dacă o să se întâmple asta.
Cred că va trebui să merg în sens invers de acolo.
Traducerea și adaptarea: Dan Bonta$ & veverița_bc @ www.titrări.ro